Пол Верлен
Униние

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

На Жорж Куртелин

Душата ми е Рим при сетния упадък,

посрещащ с взор тълпи от варвари безчет

и с някой акростих замислено зает,

на залеза лъча заплел в стиха си гладък.

От скука мре духът в живот напусто сладък.

А нейде пада град, след кървав бой превзет.

О, да не можеш — в плен на порива си клет!

О, да не искаш миг поне да имаш рядък!

Без воля и без мощ смъртта да приближиш!

До дъно пих, Батил, смехът ме дразни даже

и нищо занапред не може да се каже!

Освен единствен стих — ще го унищожиш,

единствен роб, решил за теб да не пострада,

единствена печал — без смисъл, без пощада.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.